Onnea on...
Itsetunto on ihmeellinen asia. Oma asenne asioihin piilovaikuttaa kaikkeen
ympärillä, salakavalasti, niitä vahvistaen. Jos ajattelee, ettei ole jotain
saamaansa asiaa ansainnut, se hyvin todennäköisesti lähtee enemmän tai vähemmän
aktiivisesti läheltämme pois. Viestimme ympärillemme piiloviestejä koko ajan.
Jos uskomme että joku asia on meille liian hyvä, emme joko uskalla tarttua
siihen, emme olettaa sitä pysyväksi tai emme osaa olla siitä terveesti ylpeitä,
vahvistaa sen olemassa oloa. Silloin emme koe asiaa omaksemme, emmekä myöskään
kohtele asiaa tarpeeksi hyvin. Ehkä sivulauseessa mitätöimme, väheksymme,
saaden samalla itsemme näyttämään huonolta, jolloin ne pienen pienet asiat
kääntyvätkin onneamme vastaan. Uskon puutteessa valtamerilaivakin uppoaa. Jos
emme usko ensin itseemme, ei meihin kukaan muukaan voi uskoa. Jos emme
sisimmissämme allekirjoita ympärillämme tapahtuvia asioita meille kuuluviksi,
ei ne asiat meihinkään osaa sitoutua, eivätkä tunne kuuluvansa meidän lähelle.
Pienet risahdukset puolesta tai vastaan näyttävät kirjoittamattoman suunnan
ympärilleen. Vaikka ihmiset luulevat uskovansa näkemäänsä ja kuulemaansa, ne
alitajunnan rekisteröimät pienet merkit saavatkin epäilemään ja muuttamaan
kurssin suuntaa.
Uskon mielikuvaharjoitteluun kuin kiveen. Jos jotain oikein kovasti haluaa,
se pitää myös ajatella omakseen. Pitää nähdä mielessään se polku jolla
haluamansa hyvän saavuttaa. Raha tulee rahan luo - tuleeko onni onnellisten
luo? Ei urallakaan etene jollei usko itseensä ja mahdollisuuksiinsa oppia
uutta. Miten rekrytoijakaan voi nähdä sinussa potentiaalin, jos epäilet sitä
lähtökohtaisesti jo itsekin? Jos uskoo itsensä sairaaksi, sairastuu. Jos uskoo
itsensä tyhmäksi, ei opi. Esiintymiskoulutuksessakin korostetaan aina
mielikuvan voimaa - pitää uskoa itsensä voittajaksi. Ja lähestulkoon aina
yleisö on kuitenkin puolellasi, sinua kuuntelemaan tulleet ihmiset haluavat
hyvän antoisan esityksen. Kukaan ei lähde katsomaan esitelmää myötähäpeän
toivossa, vaan saamaan itselleen hyviä eväitä, ajatuksen siemeniä. Sinun
halutaan onnistuvan, miksi et siis uskoisi siihen itsekin?
Ja sitäpaitsi, jos pyllähtää, pitää pyllähtää sitten näyttävästi. Itselleen nauraminen on lahjoista arvokkaimpia, lisäten sitä arjen onnellisuutta kai sekin.
Ja sitäpaitsi, jos pyllähtää, pitää pyllähtää sitten näyttävästi. Itselleen nauraminen on lahjoista arvokkaimpia, lisäten sitä arjen onnellisuutta kai sekin.
Omaa itseä aidosti ja lämpimästi rakastaminen on harvinaislaatuinen taito, josta itsetunto ja kaikki ihmissuhteet lähtevät. Olla ensin itselle lempeä, sitten voi olla vasta toisille ja aidosti kokea ansaitsevansa suurimman mahdollisen onnen mitä maailma päällään kantaa. Nimimerkillä sitä tässä itsekin harjoittelen
VastaaPoistamutta uskon vakaasta että ansaitsen <3
Erja
Postitiivisuuden voima on valtava ja negatiivisuuden murskaava.
VastaaPoista-Hyvää luettavaa taas :)